![](https://www.kultunaut.dk/images/transdot.gif)
På Studio scenen er man vandt til at se nogle lidt skæve forestillinger, men denne her er så pilskæv, at man tror det er løgn. Glem alt om at sidde på pæne rækker og se ned på scenen, nej her bliver publikum placeret rundt om et samsurium af gamle møbler, flyttekasser, lamper og andet skrammel og så bevæger de to skuespillere sig ellers rundt mellem publikum, flyttekasserne og det andet skrammel.
Der er absolut ingen handling, har man ikke læst forhistorien på Århus teaters hjemmeside, forstår man ikke, hvad de to mænd har med hinanden at gøre, for det kommer ikke frem i forestillingen! Forestillingen handler som sagt om ingenting, men alligevel udstiller den de flestes tendens til at drømme sig væk fra den daglige trummerum og overbevise sig selv om, at man en dag tager springet og flytter til Bali, bestiger Mt. Everest, løber et maraton, eller hvad det nu er man drømmer om, mens den ene dag tager den anden i den daglige trummerum.
Sådan er det med Carl spillet af Victor Marcussen. Carls kammerat Jof, spillet af Noél Olesen har dog gennemskuet ham, han gider ikke høre om alle hans planer, enten bliver han i hans marskandiserforretning eller også tager han af sted; men han gider ikke høre mere ævl om alle Carls drømme, som aldrig bliver til noget. Jofs livsfilosofi er helt anderledes, man skal bare lade tingene flyde og holde op med at prøve at kontrollere alting, for det kan man alligevel ikke. Lad være at lav planer og lad bare tingene ske, så har man det allerbedst.
Hele stykket foregår i Carls forretning, hvor de to mænd gennemgår dødsboet efter Jofs mormor. Selve stykket varer en time og det er en time med den mest underlige dialog, man kan tænke sig. Begge skuespillere giver rollerne troværdighed, man synes man har set de to typer mange andre steder og man kan sagtens leve sig ind i deres situation. Det er dog svært at se, hvad de vil med stykket, for det handler ikke om noget, der sker ingenting, og pludselig slutter det bare uden nogen form for afklaring, højdepunkt eller noget som helst. Som publikum spekulerer man på, om man lige har spildt en time på at se et fuldstændigt ligegyldigt stykke, eller om der var en dybere mening, man bare ikke fik fat i.
Flytning er sæsonens sidste forestilling på Århus teater og stykket spiller fra den 22-26 maj 2006 på Studio