![](https://www.kultunaut.dk/images/transdot.gif)
|
De fleste kender "Jeppe på bjerget" som skuespil, hvorfra alle kender replikken "Drømmer jeg, eller er jeg vågen?". Nu har Den Jyske Opera forsøgt at lave det kendte stykke om til en kammeropera med Guido Paevatalu i hovedrollen som Jeppe, dog med den lille ændring fra originalen, at Jeppe vågner i baronessens seng og ikke baronens.
Jeppe er en fattig bonde, som bor på bjerget sammen med sin kone Nille (Helene Gjerris) og deres mange børn. Nille pisker Jeppe med krabasken "mester Erik", når Jeppe er fuld, og Jeppe drikker sig fuld, fordi hans kone er hård og pisker ham, fordi hans kone er ham utro med degnen og muligvis også fordi han har set nogle grimme ting i krigen, som han kun taler om, når han er fuld.
Jeppe sendes til byen efter grøn sæbe, men drikker alle pengene op hos Jacob Skomager (Jens Krogsgaard). Han vakler derefter hjem og vælter omkuld i møddingen, hvor han findes tilfældigt af baronessen (Winnie Merete Barrett) og hendes to lakajer (Kiki Brandt og Carl Chr. Rasmussen). Hun får lyst til at udføre et socialt eksperiment og får Jeppe båret hjem i hendes egen seng.
Da Jeppe vågner iført fint tøj og med liflig baggrundsmusik, er han overbevist om, at han er død og er kommet i himmelen, dog fortæller smerterne fra piskeslagene på hans ryg, at han umuligt kan være død.
Det sociale eksperiment går ud på at se, hvad der sker, når man sætter en person, der før var underkuet, til at bestemme. Svaret er, at han bliver en tyran, som underkuer alle andre, som han selv før er blevet underkuet.
Den Jyske Opera har sat stykket op som en kammeropera, hvor store dele af teksten fremføres som recitativ, det vil sige en slags talesang, hvor ordene fremsiges i et syngende tonefald, men ikke danner egentlige melodier.Både Holbergs Jeppe på bjerget og Den politiske kandestøber har tilsyneladende en morale, der siger "Bliv ved din læst". Lad være med at stræbe efter at blive noget andet, end du er, for det vil altid gå galt. I Jeppes tilfælde bliver han til en tyran, da han får muligheden for at være baron. Der er også noget "den kloge narrer den mindre kloge" over stykket, hvor baronessen driver gæk med den fattige Jeppe, alene fordi hun har lyst til at udføre et socialt eksperiment.
Det er svært at se, hvad Den Jyske Opera får ud af at lave Jeppe på bjerget om til opera. Stykket får ikke nogen ekstra dimension i forhold til skuespillet, snarere tværtimod. I skuespillet fremstår Jeppe meget tydeligt som en person, der alligevel ikke er så dum, som baronen vil gøre ham til. Mange af de nuancer af Jeppe, som er tydelige i skuespillet, er væk i operaen, hvor han alene fremstår som en brovtende alkoholiker, det er lidt synd for.
Musikken fungerer næsten udelukkende som understøttelse og lydkulisse for handlingen. Der er således ingen smukke musikpassager, ouverturer eller lignende. Ind imellem fungerer orkesteret også som bondegårdsdyr, når dette passer ind i handlingen, til stor morskab for publikum.
Hverken i forhold til musik, skuespil eller sang holder Den Jyske Opera deres sædvanlige høje kvalitetniveau. Når man har set Den Jyske Operas øvrige opsætninger, er det lige før denne forestilling virker amatøragtig, selv taget i betragtning, at det er en kammeropera, som er beregnet til en lille scene og et lille orkester.
Foto: Anders Bach
Den Jyske Opera: Jeppe på bjerget
Se spilletider