![](https://www.kultunaut.dk/images/transdot.gif)
Steven Spielberg viser med War Horse en side af, hvad han er god til, hvilket er at appellere til de medmenneskelige og storladne følelser. Desværre demonstrerer han også en ufattelig naivitet, der i denne historie er langt mere ulogisk end kær.
Filmens hovedperson Albert lever i bedste velgående i et ydmygt lille land-engelsk samfund, hvor han finder en ubeskrivelig symbiose imellem sig selv og hesten Joey. De knytter et tæt bånd, og finder hinanden i den smånaive næsten teenagekærlige opfattelse, at så længe de har hinanden, er resten af verden af mindre betydning.
Denne symbiose bliver selvfølgelig ikke ved - ignorerer man den kyniske verdens iskolde konsekvenser for længe, så vil de med de tiden indhente én, hvilket også i høj grad er tilfældet her. Første verdenskrig bryder ud, og hesten sælges til hæren - de to venner må skilles. Albert giver dog ikke op, og han melder sig selv til hærens kamptropper, hvorefter det lykkes ham at finde Joey igen på den franske slagmark nogle år senere.
På den ene side er dette en film, der forsøger at være vidtfavnende med sit budskab; hovedtemaet består af et venskab, ja næsten et kærlighedsforhold imellem en mand og hans hest i en grum og krigshærget tid. Filmen søger i vanlig Spielberg'sk ånd at skildre et sentimentalt drama, der har alle odds imod sig. Venskabet/kærlighedens bånd er stærkere end en verden, der forsøger at holde dem adskilt - men er det nok i sidste ende? Som tilskuer er dette plot i hvert fald langt fra tilfredsstillende, da den knugende naivitet går ind og forstyrrer filmens intentioner konstant - og det er nærmest umuligt at tage historien seriøst.
Steven Spielberg forfører uden tvivl med sin suveræne fornemmelse for at sætte store flotte billeder sammen, men historien kommer på trods af flotte billeder til kort i denne film. Den er storladen ja, men det pompøse overskygges af overdreven sentimentalitet, ja nærmest semierotiske tendenser imellem Albert og Joey, hvilket i denne sammenhæng forekommer som en særdeles bizar blanding.
Dette kommer stærkt til udtryk, da Albert genfinder Joey i krigens gru, og derfor ikke ænser de grufulde lidelser der omgiver ham, blot fordi han er blevet genforenet med sin ven/kæreste/hest. Det hænger ikke sammen, da naiviteten og sentimentaliteten igen går ind og spænder ben for filmen, hvilket i bund og grund bare er filmens evige problem - den er hamrende utroværdig!
War Horse er ude på DVD opg Blu-Ray fra Disney