![](https://www.kultunaut.dk/images/transdot.gif)
|
"Jagten på et plot" byder på en 2 timers vandretur gennem Carlsberg-området med gådefulde personager og brudstykker af fortællinger. Bagefter er publikum hovedpersonerne i en kort film, hvor den stakåndede instruktør forsøger at finde et plot, en slutning og en mening med det hele. Men hvor er plottet?
Det er altid forfriskende, at blive hevet ud af teatersalen. I Jagten på et plot gelejdes publikum gennem Carlsberg-området, ind i den botaniske have, rundt om skulpturer og ind i bygningerne. Det sætter effektivt gang i sanseapparatet, og netop denne sansning er en del af totaloplevelsen, selvom man som tilskuer risikerer at fokusere mere på omgivelserne end på fortællingerne.
Et udendørs vandringsteater bliver også et teater uden mange rekvisitter og efterlader meget til publikums fantasi. Guidernes personligheder, sære optrin på vejen og et ganske særligt får er dog i høj grad med til at gøre de fragmenterede fortællinger levende. Derudover inddrages publikum aktivt i forestillingen, til tider foran et kamera. Det er altid et sats, om folk er med på den og ikke er bange for at deltage aktivt - ikke mindst når man som her opfordres til at gruppere sig med lutter fremmede; men det er selvfølgelig også en ekstra oplevelse.
Stykkets mission er at finde et plot, og for at finde det opdeles tilskuerne i tre grupper med hver sin særegne guide, der fører folk på hver sin rute med unikke oplevelser undervejs. Resultatet er, at hver gruppe har en forskellig oplevelse af stykket - og derfor er det en god ide at følge opfordringen til ikke at komme i samme gruppe som sine ledsagere. På sin vis fungerer det udmærket, og man tvinges til at tale med folk fra de andre grupper, hvis man vil nærmere på et samlet plot. Det er dog også lidt forvirrende, og i værste fald kan publikum føle sig snydt over at være gået glip af dele af fortællingen.
Til sidst ser man en kortfilm, der skal binde det hele sammen. Det er meget i stykkets ånd, at man langt hen ad vejen efterlades uafklaret; men når ikke plottet skal bære forestillingen, er de opstillede tableauer nødt til at være meget stærke - og det er de ikke. Tilsammen er det er simpelthen for svagt. Så kan det godt være, det er sjovt at se sig selv på film, men nærmere noget plot kommer vi ikke af den grund.
Stykket slår sig op på at være inspireret af den japanske forfatter Haruki Murakami, og der er da også en umiskendelig Murakamisk stemning over denne drømmeverden, hvor karaktererne befinder sig på hver sin dannelsesrejse, da tilværelsen krakelerer for dem. Der er også enkelte konkrete referencer undervejs, f.eks. det herlige får, man støder på flere gange, og det fungerer utroligt godt - mere af det! Og mere af absurde små hændelser som de to kvinder, der stiger ud af bilen og begynder en ordløs, lille dans.
Alt i alt er Jagten på et plot en usædvanlig teateroplevelse, og har man mod på at blive inddraget aktivt i en kalejdoskopisk fortælling uden indlysende sammenhæng, men med dygtige skuespillere, bør man endelig se det. Husk gode sko og myggebalsam.
Jagten på et plot - Dansehallerne
Se spilletider