![](https://www.kultunaut.dk/images/transdot.gif)
|
"Peter Pan" er på alle måder en klassiker, der gang på gang holder publikum forankret i fantasiens og legens barnlige univers. Derfor er det altid med store forventninger, at man sætter sig til rette for at se historien udspille sig endnu engang. Trods charmerende skønhedsfejl lykkes det Nyborg Voldspil at levere en forestilling, der er både seværdig og morsom for et bredt publikum. Og der er skabt plads til detaljerne.
J. M. Barrie (1860-1937) var på mange måder en mand, der skabte en smuk fortælling ud af et kaotisk livsforløb. Han var en forfatter, der i den grad så teatret som sit legeplads, men også levede et langt liv i teatret. Hans møde med de fire Llewelyn Davies-drenge, der just stod til at miste deres far Arthur til kræft og noget senere moren Sylvia, satte en milepæl i hans liv og ikke mindst i litteraturhistorien. Tabet af broderen som barn gjorde ham på mange måder til den unge, skrøbelige barnagtige mand, vi kender i dag. Denne lille forhistorie synes vigtig i opsætningen ved Nyborg Voldspil. Inden stykket for alvor går i gang, bliver man mødt af en noget vild, dog charmerende, gruppe drenge, der galoperende rundt med drager, synes at stresse den unge mor, der nonchalant kigger bekymret efter dem. Godt tænkt, smuk gestus til en biografisk anekdote, der skabte dynamikken i fortællingen om Peter Pan.
Det er en passioneret skuespillertrup, der møjsommeligt har arbejdet sig igennem det kendte stof for at kunne præsentere en solid tre timers forestilling for et tætpakket publikum. Børnene fylder meget i stykket og på scenen, og det er imponerende, hvad disse unge mennesker har kunnet drive det til. Der er skønhedsfejl og premierenerver på spil, men det er levende teater, der er helt i den legende og livsforherligende ånd, hvori stykket oprindeligt var tænkt og skrevet. Selve iscenesættelsen er på mange måder godt skruet sammen; ikke mindst da fortælleren, den beroligende Maria Nielsen, afslutningsvis træder ind på scenen som den voksne Wendy. God detalje.
Ellers må det siges, at styrken selvsagt står imellem Peter Pan (Johan Damgaard-Lauritsen) og Wendy (Emma Eckhoff) - og mellem Pan og den altid komiske Kaptajn Klo (Michael Hedam). Sidstnævnte slår gnister - man mærker tydeligt, at der ligger vilje bag præstationerne. Det er skuespillere, der vil noget. Blandt mange gode præstationer må især Søren Lund fremhæves for sit solide spil for den ene del af tvillingeparret i gruppen af de fortabte drenge. Han formår at spille, selv når fokus flyttes - det samme kunne siges om Jonas Høegh i rollen som John, Wendys bror. Den pedantiske og ulideligt fornuftige Mr. Darling er på alle måder i gode hænder hos den behagelige Torben Larsen. Imponerende at se stykket vokse undervejs i forestillingen - imponerende at se, at lysten til teatret og skuespillet brænder så stærkt i så mange engagerede mennesker en mørk vinteraften. Forestillingen kan varmt anbefales til de, der endnu kan nå at få fat i de eftertragtede billetter.
Peter Pan
Nyborg Voldspil
Se spilleplan